PRAG, VÅREN 1977
Charta 77-manifestet
Sängen också.
- Hände nåt spännande? - Han knullar aldrig.
Han väntar väl på den rätta.
Du kan gå. Vänta på mig där nere.
Uppfattat, kamrat löjtnant.
LONDON, AUGUSTI 1989
Jag har efter många år fattat modet att skriva till dig.
Jag började sakna dig så fort du lämnade mig.
När kommer du tillbaka? Alexandra
- God morgon. - God morgon.
Forskarens dramatiska flykt från det kommunistiska helvetet
Budapest, Warszawa, Östberlin... Våra reportrar säger alla samma sak:
Att det nalkas förändring är mer än en känsla, det är ett faktum.
För ett par månader sedan vann Solidaritet valet i Polen -
- och varje dag anländer hundratals östtyskar till Prag -
- där de samlas utanför Västtysklands ambassad -
- i hopp om att få visum till väst.
För dem symboliserar väst ett bättre liv - och frihet.
Det är bristen på frihet och bristande tillgång på varor -
- som får dem att lämna hemlandet i hopp om att kunna börja om på nytt.
Östeuropas länder verkar nu äntligen inse...
- Hur dags gick du och la du dig? - Vet inte. Runt fyra.
Jag var tvungen att få klart allt. Jag kan inte improvisera lektionen.
Bli då inte så förvånad över att du alltid är trött.
Jag är inte trött, utan gammal.
- Du vet att jag inte dricker det där. - Ett glas dör du inte av.
Och du dör inte av att äta en normal frukost.
Det närmar sig för min syster.
Nedkomstdagen. Hon blir mormor.
Vi har äntligen möjlighet att hälsa på.
Du har sett vad som händer i Prag. Folkmassorna...
Det är östtyskar som köar utanför Västtysklands ambassad.
Det har inget med Prag att göra. Där styr fortfarande bolsjevikerna.
- Jag tror faktiskt... - Marie.
Vem av oss skriver utrikespolitiska analyser?
Försöker jag lära dig om noter?
Vi är brittiska medborgare. Och med amnestin vågar de inte...
Jag är fullt medveten om vad de vågar och inte vågar.
Du må ha glömt, men inte jag.
Jag har efter många år fattat modet att skriva till dig.
Jag började sakna dig så fort du lämnade mig.
När kommer du tillbaka? Alexandra
Förstör omedelbart brevet efter att ha läst det
- Väldigt bra. - Tack.
- Minns du Gerald? - Det är jag som har en tjeckisk mor.
Hans belevade sätt kommer från diplomatutbildningen.
Gör man inte så i ert land?
Det är bara trevligt med en man som kan konsten att föra sig.
- Där ser du. - Ursäkta mig.
Har du en ren näsduk? Jag glömde min och...
- Tack så mycket. - Tacka inte, visa mig i Prag.
Jag blir nog placerad vid ambassaden där.
Det börjar hända saker i Prag. Jag får det knappast långtråkigt.
Så vi ses kanske där?
- Det betvivlar jag, tyvärr. - Det är inte vad jag har hört.
Tack! Ni får ursäkta, jag måste gå.
PRAG, OKTOBER 1989
Jag springer bara på toan. Väntar du här?
Taxi?
Behöver ni växla pengar?
Vi är tjecker, men har inte varit här på länge.
Här är det. Då ska vi se...
Bra.
- Inget vidare... - Var glad att vi slipper hotell.
Din vän Dusan lämnar visst inte Bratislava så ofta.
Vilken gris.
Den evige ungkarlen.
- Vad är det? - Jag vet inte.
Jag blev bara plötsligt så rädd.
- En så konstig känsla... - Äh, det är inget.
- Vad gör du? - Inget.
Hördu, vad gör du?
Jag blir så förbannad på min syster. Hon lovade att se efter den.
- Jag har alltid avundats dig det här. - Vad då?
Att ni har en familjegrav.
Jag vet inte ens var mina föräldrar är begravda.
Jag hämtar vatten.
Och slipsen som jag bär den knöts av domarn Lynch
Så sparka undan lådan för fint folk vänta ej
Trappan upp till himlen är lång för dig och mig
Nu vill jag fukta strupen där i baren i det blå
Så sparka undan lådan nu så är jag snart...
- Var är disktrasan, Jana? - Den hänger på verandan.
Min syster.
- Du ska bli mormor. - Jag är redan en gammal tant.
- Var inte dum. - Jo, det är jag också.
Nej, jag är så skitig.
- Hej, - Hej.
- Jag har med mig så mycket kläder! - Tack.
"Balladen om en okänd pojke" Till Marie, Viktor
Du kan ta dina skivor nu.
Den passar nog bättre på Jana. Folk skulle stirra på mig.
Min mage syns.
Jag kan inte ens stänga den.
Är hon inte lite ung för att få barn?
Jaja, hellre för tidigt än aldrig.
- Varför aldrig? Vem har sagt det? - Läkaren.
Det visste jag inte.
- Cigarett? - Nej, inte nu när Jana är gravid.
Du var inte så nogräknad när du själv väntade barn.
Det är andra tider nu. Det var inget man tänkte på då.
Jag var på kyrkogården.
Förlåt, men jag hade hoppats att du skulle besöka den då och då.
Det gör jag.
Det har varit mycket på sistone, men annars så...
Den måste ha stått orörd i ett år.
- Det är inte sant. - Jo, det är det.
Och var var du när han blev sängliggande?
Vem torkade hans rumpa det sista halvåret?
Och du ska läxa upp mig?
Vem tror du att du är? Du kom inte ens till begravningen!
- De gav oss inte visum! - Gav er inget visum?
Åh, din stackare!
Inser du vad vi utsattes för när du hoppade av?
Hur många gånger jag togs in för förhör när Jana var bebis?
Varför tror du att Pavel stack?
Pissliv, pissjobb... De låter mig inte göra nåt annat.
Vet du vad jag betalade våra kamrater för att Jana skulle få läsa vidare?
Och på grund av vem? På grund av pappa och dig.
Och tolv år senare dyker du upp med en kasse kläder?
Jana, sluta fnissa.
Nu har du förstört det.
Jag är inte perfekt, men...
- Jag kom ju för fan hem! - Vad då hem?
Du är inte hemma nu, så lugna dig!
Vi åker.
Jaha, vi ses, då.
- Vad höll ni... - Ingenting.
Jag betedde mig som en subba. Och det gjorde hon också.
Hon gav mig skulden för skilsmässan.
- Allt är mitt fel. - Mitt, snarare.
"Ni hade allt där i väst, medan jag inte hade nåt."
Allt... Säkert.
Ta det inte så hårt.
Ge det några dagar nu och sen pratar du med henne igen.
- Jag måste ändå till Mimoň. - Vad ska du göra där?
Besöka en gammal kollega som har fått sparken.
Du känner honom inte. Du skulle bara bli uttråkad.
Vet du vad Jana berättade?
Att det var tack vare dig hon började spela fiol.
Är det sant?
Så att hon en dag skulle kunna spela med dig.
Så fint.
PRAG, VÅREN 1977
Och nu har vi kamraterna Grygar och Lebeda.
Det var jättefint, moster! Får jag bära den?
Den är alldeles för tung. Och jag ska inte gå riktigt än.
Det var verkligen fenomenalt!
Vi ses sen.
Kamrater Grygar, Lebeda, Zajicek, Kindlova -
- ni kan förbereda nästa stycke. Övriga tackar vi för deltagandet.
Är du förvånad?
Varför drog du med honom?
Såg du inte deras blickar? Vad försökte du säga?
"Ja, kamrater, det här är min far, dissidenten herr Kral."
Min far vill träffa oss. Skulle jag ha sagt att han inte är välkommen?
Bli bara inte förvånad om du aldrig får spela på annat än skitställen.
Nåt annat tillåter de inte. Och det gäller oss bägge.
Om du har problem med min familj kan du spela med nån annan.
- Och inte bara det. - Du är ju pinsam.
- Det kan du vara själv. - Visst.
Att jag är pinsam förklarar varför vi inte gick vidare.
Hallå där.
- Nå, hur gick det? - Vi vet inte än.
Följs Helsingforsöverenskommelsen? Nej, så Charta 77-manifestet...
Dr Skala. En auktoritet inom den ryska litteraturen.
Men väl insatt i politiken också. En slipad karl.
Václav Havel sitter fortfarande inne på grund av manifestet.
Patočka är död. Har nåt gott kommit ur det?
Jag fick sparken för tredje gången.
Mina vänner får brev om att jag prasslar med deras fruar -
- eller ägnar mig åt pedofili.
- Det kan väl inte stämma... - Att jag är pedofil? Nej.
- Och jag ligger inte med deras fruar. - Så synd.
Men de vill inte längre veta av mig, så jag vet nog priset vi betalar.
Jag ska nog gå in igen.
Marie?
Marie, kan du inte spela stycket du spelade upp i dag? Det är så vackert.
- Hur går det? - Han är fortfarande där.
- Familjen Kral. - Det är jag.
Jag vill be om ursäkt. Men jag ville verkligen gå vidare.
Du spelade så vackert, ändå gick det åt helvete.
Jag tyckte synd om dig och tappade besinningen.
Jag borde inte ha sagt det där om din pappa. Förlåt.
Marie?
Marie, hör du mig?
Marie, för fan, lyssnar du?
- Vem ska plocka upp efter er? - Marie, sluta nu.
- Ut härifrån! - Rör på fötterna!
Ut härifrån, säger jag! Sätt fart!
Om nåt händer med fiolen...
- Släpp henne! - Lugna dig!
Nu går vi.
- Jag ska dra er inför rätta... - Är det en bra idé, tror du?
- Är du oskadd? - Jadå.
PRAG, VINTERN 1977
Hej.
Det här är till dig.
- Vad är det? - Öppna.
Balladen om en okänd pojke
Tack! Jag älskar den.
Det är inte ens min födelsedag. Det går inte för sig.
Ja, det här går inte för sig.
Titta.
De kan inte ens gömma sig.
Om de gömde sig vore vi ovetande. De vill att vi ska veta.
Och det blir bara värre. De drar sig inte för nåt, de jävlarna.
Och än har vi inte sett det värsta. Nej, det här går inte för sig.
Nej. Fortsätt.
Din pappa känner en lastbilschaffis som har körningar västerut.
- Han transporterar böcker och annat. - Jag vet, än sen?
Ja... Han säger att han kan hjälpa mig härifrån.
- Så är det här för att minnas dig? - Nej, inte så.
Jag kan inte begära det av dig, gränsen är livsfarlig och...
- Försöker du bli av med mig? - Marie, jag älskar dig.
Men här kommer de att fängsla mig och sen kan vad som helst hända.
- Och din pappa vill inte... - Jag struntar i vad han vill.
Du åker ingenstans utan mig.
Jag anger dig hellre.
Vad hade du förväntat dig att jag skulle säga?
Vad fan trodde du?
GRÄNSEN MOT ÖSTERRIKE, VINTERN 1977
Ni kan åka.
Vi måste härifrån, kom.
Lämna den!
PRAG, HÖSTEN 1989
Vi avbryter propofoltillförseln och påbörjar väckningen...
Så får vi se hur hon mår när hon återfått medvetandet.
Vad sa läkaren?
Han ger henne högst ett halvår.
Det finns inget att göra.
Samtidigt måste jag ge sken av att allt är som det ska.
Men en dag när jag vaknar finns hon inte längre.
- God dag. ID-handlingar, tack. - God dag.
Det är i sin ordning. Parkera vid jaktstugan, kamrat major.
Jag vet.
Fan också.
Arbetets ära, kamrat vice ordförande. Tar ni ett glas med oss?
För god jaktlycka.
Utmärkt. Peka på bokstaven V.
Mycket bra.
Var är Viktor, min man?
- Han var där med mig. - Var lugn.
Lugn, lugn. Försök att vara lugn.
Fan!
Avlossade du inte ett enda skott? Vad gjorde vi då här?
Gammal vana. Nuförtiden handlar allt om vana.
Om ni har tappat orken kan ni begära att få gå i pension.
Kom nu.
Jag hörde att han på mötet i går fortsatte att trakassera dig.
Kolla in dem. Är han med oss?
Nej, han är affärsman, från Tuzex. Han lär vara rikare än Gud själv.
Men hans supande har ställt till det på sistone -
- så hans dagar är nog räknade.
Oroade får samlas i flock.
Där har du fel, min vän. De är inte alla oroade.
De har tillgång till stora pengar men kan inte göra stort väsen av sig.
De väntar bara på att partiet och den här regeringen faller.
Då skrider de till verket.
Jag förstår. Tack så mycket. Adjö.
Ingen träff på Bulovka heller.
Om han inte är på nåt av sjukhusen...
...så måste han...
Han klarade sig kanske.
Då skulle han ha kommit hit.
Så om vi sammanfattar...
För två dagar sen blev ni påkörd av en svart bil.
- Sedan dess är er man försvunnen. - Ja.
Trots det har vi kunnat konstatera att inga olyckor har rapporterats.
De måste ha lämnat platsen.
Enligt ambulanssjukvårdarna påträffades ni på en annan plats.
Nära baren Sokol, ett ställe med...
...ett visst rykte, kan vi väl säga.
Jag känner inte till dess rykte. Jag har aldrig varit där.
- Kan vi få det här nedskrivet? - Givetvis.
Ni kan vänta utanför.
Då så, fru Skalova...
- Nu har jag ingen penna... - Inte jag heller.
Tack.
Om ni skriver under här...
Kommer ni att påbörja en sökinsats?
Eftersom ni har utländskt medborgarskap -
- hamnar ärendet hos våra kollegor.
- Kollegor? - Säkerhetspolisen - StB.
Det är väl knappast vår sak att leta reda på nån som försvunnit.
Låt polisen sköta det.
AKADEMIKER
Då ska vi se...
Dr Skala.
Order om övervakning
Okej, men det har väl ändå inget med oss att göra?
Avhoppare.
Då har vi kanske en jävla röra här.
Kan du köra?
Ja, jag känner mig ändå som din privatchaufför.
Min chaufför får inget veta. På order uppifrån.
- Bara du och jag. - Du och jag?
- Du har inte jobbat ute i fält... - Jo tack, jag vet.
Tror du att jag gör det här för mitt nöjes skull?
Har du nån pålitlig kontakt nere på tekniska avdelningen?
Hur pålitlig?
Som du har ett fast grepp om.
Vi behöver avlyssna lägenheten, men det ska inte gå via deras chef.
Ingenting ska dokumenteras.
VITTNESUTSAGA
Okej.
Berg, avdelning 2.
- Fan också... - Jag kan ge dem mat.
Ge dem inte för mycket.
De säger att jag måste ha ramlat på grund av att jag var berusad.
Du borde ha stannat på sjukhuset. Det är för tidigt att skrivas ut.
Mår du verkligen bra? Kan han vara hemma hos nån?
Jag har ringt runt bland våra vänner. Ingen vet var han är.
- Och han är inte i vår lägenhet? - Hans saker är kvar. Här.
Ligger inte ambassaden på nästa gata?
- Eller har jag fel? - Ja, men...
StB fotograferar alla som går dit. Du förstår väl?
Ska jag vänta här?
Hon kan ha stapplat dit, i teorin. Det är inte så långt därifrån.
Om hon var i chock minns hon det kanske inte.
Jag vet inte. Tänk på tillståndet. Ansiktet måste ha varit blodigt.
Nån skulle ha stoppat henne.
Det är väl ingen jävel som bryr sig om andra här.
Vem ringde ambulansen, förresten? Det står inget om det i rapporten.
Nej, och det skiter vi i.
Du är ingen kriminalare nu. Vår enda uppgift är att hitta Skala.
Utanför Prags främsta samlingspunkt för oliktänkande -
- påträffas en dissidents avhoppade dotter medvetslös.
Samtidigt är hennes avhoppade make försvunnen.
- Är det inte lite märkligt? - Jo.
Receptionen här. En Maria Skalova är här för att träffa Gerald Lloyd.
Be henne vänta.
Jag förstår. Kan ni vänta här?
Tack.
Fru Skalova?
Två dagar?
Var ni medvetslös i två dagar?
Ni blöder. Följ med.
Förlåt mig.
Ni borde ha stannat på sjukhuset.
Ibland dröjer det innan inre skador ger sig till känna.
Ni bör åka tillbaka dit snarast. Det här är inte bra för er.
Jag kan inte ta hänsyn till det.
Jag måste hitta min make.
Jag behöver återvända till polisen. Kan ni göra mig sällskap?
Eller låta nån annan följa med? Det tas på större allvar om...
Får jag vara uppriktig? Det är en invecklad tid vi lever i.
Ert ärende ligger sannolikt hos StB, inte hos polisen, så...
Så ni tänker inte hjälpa mig?
Ni är upprörd. Och det förstår jag.
Återvänd till sjukhuset så tar vi ärendet vidare.
Det är av högsta vikt att vi gör det här på rätt sätt.
Mår ni bra?
Min man ligger kanske skadad nånstans och...
Ge mig tillbaka mitt pass.
StB kan vilja konfiskera det. Här kommer de inte åt det.
Återvänd till sjukhuset, är ni snäll.
Jag har nästan slutat röka.
Vlasta mår dåligt av det och jag har tröttnat på att gå ut.
Tack.
- Vad får det vara? - Hämta chefen.
- Va? - Hämta chefen.
- Lada! - Ja, Kveta?
- Jag sköter det. - Okej.
Är nåt fel, mina herrar?
Hörni, stå kvar!
Vi tar det utanför.
Drick upp ölen först.
- Så de har inte varit här? - Absolut inte.
Henne hade jag kommit ihåg. Vilka är de?
Antingen såg ni dem eller inte. Vilka de är kvittar.
Ni vet kanske inte att jag kommunicerar med löjtnant...
Lala, jo vi vet.
Han blir nog inte glad när han får höra...
För det första får Lala inte höra om det här.
För det andra är du säker eftersom folk såg oss ta er.
Så nu kan du spela hjälte.
- Vad fan handlade det där om? - Jag är trött på den här skiten.
Vad var det där?
- Är det inte lite tidigt? - Nej.
Du väntade dig nog nån annan.
Jag ser till att du får ut ditt pass.
Åk tillbaka du, så tar jag reda på var Viktor är.
Skulle jag åka utan honom?
Marie, du måste förstå att vi inte är i London nu.
Viktor var och är en politiskt aktiv person.
Jag försöker bara se till att du inte råka göra nåt...
...som riskerar försvåra läget här. Det här är ett känsligt ärende.
Ja, men det är känsligt för mig med.
Känner du Viktor från ministeriet?
Han förser oss med externa analyser. Men det visste du väl?
Det måste ha rört sig om känslig information -
- eftersom allt nu är så känsligt?
Eller finns det annat jag bör veta?
- Du drog in honom i nåt, va? - Vad pratar du om?
Och nu när det har gått åt helvete försöker du två dina händer -
- och samtidigt bli av med mig. Du struntar i var Viktor är!
Nej, Viktor är min vän! Jag vill hitta honom.
Du beter dig inte som en vän. Då hade du berättat vad som pågår.
Jag vet ingenting, Marie.
Och även om jag visste nåt skulle jag inte kunna berätta det.
Ni är lika hemska som StB. Snälla, gå härifrån.
- Marie, ditt liv kan stå på spel. - Försvinn!
Du ska väl inte spela upp det igen? Jag har nästan memorerat det.
Skala är alltså agent? Han jobbar för britterna.
Han här vet kanske inte ett skit... men vem vet?
Kanske är det därför jag fråntogs det här ärendet.
Han gav det till nån annan.
Vad menar du? Det här är vårt expertområde -
- och du har mer erfarenhet än nån annan i huset.
Låt mig behålla inspelningen.
Vi låter apparaturen stå kvar. Lämna tillbaka dossiern.
- Vad fan, Václav... - Jag har annat att tänka på, Honza.
Jaja, jag måste tillbaka till Vlasta.
- Borde jag inte titta förbi? - Nej.
Hon vill inte att du ser henne i det här skicket.
Var glad att du inte har nån.
- Eller har du det? - Nej.
Då kan du vara glad.
Bit ihop nu, Václav. Vi ses.
Att bara ligga så här...
Det är som att ligga i en kista.
Kistor är inte stora nog för två.
Det här köttet får mig att känna mig som ett djur.
Vad är det för kött?
Gris.
Om Vlach fick reda på det skulle vi bägge få sparken.
Om inte vice ordföranden ger honom sparken först.
Vad har hänt? Är bondlurken på honom nu igen?
Om Václav tvingas bort och Vlasta sen dör...
Då går allt åt helvete.
Vi var på Sokol i dag, deras bar.
De är fortfarande rädda för oss.
De är fortfarande rädda för oss...
...men nu är även vi rädda för dem.
Översättning: Joakim Troué www.sdimedia.com